Author |
Topic ![Next Topic Next Topic](icon_go_right.gif) |
moderator
Bulgaria
2231 Posts |
Posted - 12/08/2007 : 05:46:09
|
Плагиатсвото е най-разпространената форма на грабеж от страна на номенклатурата и родата и, за сметка на природно талантливите и надарени хора. Номенклатурчикът трябва да се сдобие със самоличност, която той(тя) няма и затова най-брутално и безогледно КРАДЕ. След това "научните" и "творческите" съвети гласуват с неприкрита наслада за себеподобния си субект-плагиат и изритват най-безцеремонно способните и окрадени хора, без да обръщат ни най-малко внимание на оплакванията им. За съжаление напоследък този феномен е добил най-бруталната си и повсеместна форма в научните среди. Тук ще препечатаме едно такова свидетелство за творческата област. |
Edited by - moderator on 12/08/2007 20:16:30 |
|
moderator
Bulgaria
2231 Posts |
Posted - 12/08/2007 : 05:50:27
|
НОВИ ЩРИХИ КЪМ ОБРАЗА НА ВЕЛИКИЯ ХАЙТОВ ![](icon_smile_shock.gif) by newswriter on 07/12/2007 4:01 PM evgenitodorov.blog.bg
Тези дни ми попадна една тънка книжка, която не може да се намери в нито една книжарница.
Заглавието е “Писма от Николай Хайтов до Славчо Дичев”. 85 годишният Тодор Дичев – син на споменатия в заглавието Славчо Дичев, изглежда е решил, че има неща, които не трябва да бъдат забравени, и ни припомня една история, започнала през 1961 година и завършила някъде към 1990.
Става дума за историята на село Манастир. Славчо Дичев е бил кмет на селото три пъти между 1920 и 1947, на преклонна възраст решава да събере всичко, което знае за родното си село.
Ръкописът е предаден на Хайтов, който го обработва, редактира и се бори за издаването му. След няколкогодишни перипетии историята излиза, подписана от Славчо Дичев и Николай Хайтов.
Именитият писател накрая пише на летописеца от Манастир:”Това е твоят паметник –вечен паметник, който сам си изгради и ще остане да се знае в бъдните поколения.”
След години излиза ново издание, на корицата обаче е само името на Хайтов.
Бъдните поколения очевидно нямат нужда от другото име.
Някои пловдивчани може би още си спомнят как през 1986 година в популярния тогава вестник “Комсомолска искра” се появи материал, уличаващ Николай Хайтов в присвояване на авторството на историята на село Манастир.
Издателството моментално пое вината за уж полиграфическата грешка, но историята на свърши дотук.
Окръжният комитет на БКП, активизиран от самия Хайтов, започна разследване на “заговора” срещу живия класик и народен представител. Журналистката Велислава Дърева, нарочена за режисьор на заговора, бе уволнена.
Сега, когато името на Хайтов се митологизира, издигат му се паметници, на негово име се наричат улици и институции, обявен е за “баща на българския национализъм” и т.н., не би било лошо да си припомним и тази позабравена история.
В публикуваните писма можем да открием с каква всеотдайност писателят е работил над предоставения му ръкопис. И когато книгата вече е под печат, той си позволява да си вземе само половината от хонорара.
Този момент е описан така:
”Аз подписах договор за печатането на книгата от мое и твое име. Понеже при подписването на договора може да се получи и аванс от 50%...аз ще получа този аванс от 600 лева. Останалите 600 лева ще получиш ти след месец и половина…Позволих си да направят това, без да те питам, като си мисля, че ти ще се съгласиш на това.”
Бай Славчо естествено се съгласява. Важното е, че името му стои редом с голямото име. Поне засега.
Сигурно не бих седнал да преразказвам тази историйка, ако в едно по-ранно писмо не бях попаднал на следното разпореждане на Хайтов до бай Славчо:
”Книгата излезе 260 страници и преписването й струва 35 лева. Аз платих на машинописката, значи ти следва да преведеш тези пари на мене…” Бай Славчо плаща, какво да прави.
Чудя се дали тогава в душата на писателя –класик все пак е имало някакво двоумение – дали да не поеме сам разхода от 35 лева, дали да си го разделят – след като сигурно вече е бил убеден, че му се полага половината от хонорара. Но в крайна сметка е решил да не се мине – нека онзи селянин от Манастир да си плати за гяволука.
Кокошкарска история – ще каже някой, но лично аз при всеки досег оттук нататък с творчеството на Хайтов, при всяко чуване на името му, а то звучи все по-често и често, ще си спомням за онези 35 лева, измъкнати тарикатски от джоба на бай Славчо от Манастир.
Някой казват, че с името на Хайтов били свързани и други подобни истории. Но имаме ли право да се ровим в мръсното пране?.Или както казва един от безименните герои в тази книжка “Това е Николай Хайтов. Това е национален капитал! Даже и да е вярно, нямате право!”
Та какъвто е капиталът, такава е и нацията – бих добавил накрая. От форума на www.kafene.net Comments RE: НОВИ ЩРИХИ КЪМ ОБРАЗА НА ВЕЛИКИЯ ХАЙТОВ by atanas on 08/12/2007 5:57 AM за националния капитал
и понеже като нация страдаме от комплекси, затова не се назовават нещата с истинските им имена поради криворазбран патриотизъм. Резултатът го виждаме всички трезвомислещи българи-това е цялата помия в която сме затънали. Доносниците гордо да обявяват че са служили на родината и без срам да напират за постове и длъжности, включително и президента. Комунистите не пожелаха да се извинят на народа за престъпленията си срещу него и гордо обясняват колко са стогодишни. Тъжно и жалко! RE: НОВИ ЩРИХИ КЪМ ОБРАЗА НА ВЕЛИКИЯ ХАЙТОВ by арх. Веселин Недялков 07/12/2007 8:21 PM Друга история, описана от самия Николай Хайтов в негов пътепис за Атон и посещението му в Зографския манастир. ... Пристигнал Хайтов в манастира като важен гост, бил посрещнат подобаващо от Дядо Игумена, но ... посрещането било по време на Велики пости, пък и да не било по време на пости, гостили го с бобена чорбица и корав манастирски хляб, нали манастирът е място за пост и молитва, а не ресторант. ... Прибрали се Хайтов и спътникът му в стаята си, па като наизвадили от дисагите ония ми ти луканки, оная ми ти ракия, да се наядат синковците, какво като е Велики пости. ... Конфузът станал, като дошъл Дядо Игумен да се поинтересува как са гостите, да не би да имат нужда от по още едно одеало ... Разказано е от Хайтов без капка съжаление, само с насмешката, че е над "тия неща"... RE: НОВИ ЩРИХИ КЪМ ОБРАЗА НА ВЕЛИКИЯ ХАЙТОВ by арх. Веселин Недялков on 07/12/2007 5:45 PM ...Някой казват, че с името на Хайтов били свързани и други подобни истории... Ето още една. В с. Ковачевица, знаменитото село в Чеча - Западните Родопи, познавах Даскала, бай Ангел Джигрев - един жив възрожденец - цял живот (а той беше стигнал около осемдесет) беше събирал като пчеличка исторически и етнографски материали за селото и района. Историческото село Ковачевица, късно обявено за архитектурен резерват, беше имало нещастната съдба да бъде полуразрушено през социализма. Властта решила, че главната чаршийска улица с дюкяни е нещо дребнобуржоазно, не по мерките на соцграндоманията и ... двайсетина възрожденски къщи, цял ред от едната страна на чаршията, паднали. Комунистите лишили от поминък хората и те се изселили през 50-те години заедно с ... дървения материал на къщите си. Кинаджиите пък, снимали двайсетина филма, запалили две-три къщи за по-автентична лента и добре е, че заради скъпата лента не са правили повече дубли (така ли се казва дубъл в множествено число?). През осемдесетте години софиянци откриха селото и късметлиите започнаха да купуват къщи, а повечето купиха зидове от къщи. Ето тази българска светиня е трябвало да се възстанови в целия си блясък, а за това трябват автентични фотографии, скици и рисунки. Папката на бай Ангел била доста набъбнала точно с такива материали, съдържала също така ценни обяснения на майстори, както и интересни разкази за къщите и хората, живели в тях. Папката на бай Ангел (един доверчив и наивен човек, който мери хората по себе си) имала лошия късмет да се окаже в ръцете на човек като Николай Хайтов и ... вече е загубена за поколенията, за България. |
Edited by - moderator on 12/08/2007 05:50:54 |
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
moderator
Bulgaria
2231 Posts |
Posted - 03/01/2008 : 11:17:05
|
Уличен в плагиатство помощник на Буш подава оставка дата : 1 март 2008 г. 12:01 ч. Тимъти Гоглейн е заемал поста специален помощник на президента. www.actualno.com
Президентът Джордж Буш освободи от длъжност своя помощник Тимъти Гоглейн, който бе уличен в плагиатство. Това предава АФП, позовавайки се на пресслужбата на Белия дом.
Самият Гоглейн е признал, че действително е плагиатствал и пое отговорността за стореното. Плагиатът е работил за президента Джордж Буш от 2001 г. Той е заемал поста специален помощник на президента и заместник-ръководител на управлението на Белия дом за връзките с политическите и религиозните организации. Освен това в продължение на 7 г. е сътрудничел на в. "Нюз Сентинъл", вестник, излизащ във Форд Уейн, Индиана.
На своя Интеренет сайт изданието посочва, че от проверени 28 от статиите, писани от Гоглейн, при 20 е установено плагиатство - авторът е използвал текстове от други източници, без разрешение и без да се позовава на авторите.
Работата била разкрита жена, усърден участник в т.нар. блогове (блог е вид уебсайт, където се предлагат коментари или новини на определена тема от различни участници - бел.ред). |
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
moderator
Bulgaria
2231 Posts |
Posted - 07/08/2008 : 13:40:29
|
В рубрикаta "Новини и събития" на заглавната страница на сайта ни ще намерите много интересни материали за плагиатството в историческата наука от доц. д-р Неделчо Неделчев от Шуменски университет „Епископ Константин Преславски”:
Acta plagiatica-I, Списание „Образование”, 1/98, стр.98-105 Acta plagiatica-II, Списание „Образование”, 3/98, стр.94-101 Acta plagiatica-III, Списание „Образование”, 6/98, стр.100-105 Acta plagiatica-IV, Списание „Образование”, 1/99, стр.101-107
Доц. Неделчев беше участник в българо-немската конференция "България и Лисабонската стратегия" и ни изпрати тези материали провокиран от дебатите на конференцията. Прави ни впечатление, че в материала си той визира мастити учени, дори учени-уж-демократи като Г.Бакалов от СУ. Материали срещу такива учени трудно виждат бял свят, а и авторите им плащат висока цена. ИРИОН благодари на доц. д-р Неделчо Неделчев и се надява на неговото сътрудничество и в бъдеще.
|
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
Petko_Salchev
Bulgaria
1 Posts |
Posted - 10/28/2008 : 13:49:00
|
Бихте ли ми помогнали във връзка с това какъв е реда за доказване на плагиатство в едно висше учебно заведение на учебник. Навсякъде се казва в правилниците на Висшите училища за този ред, но никъде не е описана процедурата.
доц. д-р Петко Салчев |
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
Nedelcho_Nedelchev
Bulgaria
9 Posts |
Posted - 10/28/2008 : 15:56:33
|
quote: Originally posted by Petko_Salchev
Бихте ли ми помогнали във връзка с това какъв е реда за доказване на плагиатство в едно висше учебно заведение на учебник. Навсякъде се казва в правилниците на Висшите училища за този ред, но никъде не е описана процедурата.
доц. д-р Петко Салчев
Плагиатството е институционализирано в България. То е защитено от закона чрез отказ от преследване и Правосъдие. Пример за това е „Законът за авторското право и сродните му права”. Основният мотив там е, че подобно явление било трудно доказуемо. Въпросът за плагиатството е поставен в изискванията на Националната агенция за оценяване и акредитация при институционалните акредитации, но отсъства в програмните. Поставянето му се избягва при тях и не се поставя при институционалните. Не знам дали е нарочно но е преднамерено, и е свързано с обвинения за неколегиалност на поставящите подобни въпроси. Мисля, че по време на Общи събрания на Университетите при предстояща акредитация въпросът може да бъде поставен и решен. Предполага се отклоняване към Контролен съвет. Тогава трябва да има строга регламентация на процедура за доказване на плагиатство с възможна назначена от Ректора комисия. При позорящи действия на уличени в плагиатство, които трябва да прецени работодателят, вероятно подпомогнат от избраните комисии с паралелно мнение на контролния съвет, те могат да загубят работата си По време на международната конференция през юни, организирана от фонд. Конрад Аденауер и ИРИОН, Председателят на ВАК отхвърли всякаква възвожност ВАК да се занимава с плагиатство. Това предполага и университетските органи. Председателят посочи, че си имало закон за интелектуална собственост. При това беше подкрепен от немски колега, който обяви, че това е нравствено-етичен въпрос. На немците им е лесно и те не могат да си представят буквалните форми и прояви на кражба на интелектуален труд вече столетия – още през ХІХ в. плагиатството в Германия е невъзможно, пише Ф. Енгелс. Пазарът на интелектуалния труд у нас си остава под командно ръководство, покровителствено от институции към Министерския съвет – това скоро няма да се промени. В България обаче тези преписвачите-плагиати се избират и в институции на ВАК, проникват сред множеството честни хора в тези органи и никой не може да ги махне от там въпреки възраженията на потърпевшите със сезирания до МОН и ВАК. Системата е така направена, че творецът, авторът зависи от плагиата. При това не става дума за несъзнателни действия а за прикриване на плагиатите в самия ВАК. Те не се отстраняват докато проблемът бъде разгледан съдебно, така както би могло да бъде в демократична страна - тук процедурата на оплакващия се решава от тези които са обвинени от него. При проверки в резултат от изложения до Министър-председателя, като отговарящ за изпълнението на Закона за научните степени и научните звания, от приемната му запитват страната извършила прикриването на процедурни нарушения или плагиатство, дали това е така, и след това отговарят на автора на изложението, че той вероятно има трудности с кореспонденцията, и че могат да си говорят с него по още много въпроси. Въпросът може да се задвижи на Общо събрание на съответен университет, при координация между университети, и да бъде превърнат в национален. Предлагам плагиатството в Р. България да бъде поставено като проблем на национално обсъждане като се посочват и покровителите му, и се уведомяват или "сезират" прокуратурата, пресата и институции в рамките на Европейския съюз, включително и отговарящи за защитата на интелектуалната собственост. ,
|
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
Nedelcho_Nedelchev
Bulgaria
9 Posts |
Posted - 11/02/2008 : 12:50:34
|
Надявам се, че темата за плагиатството не е изчерпана вече?Но е рискована, нали?
http://nedelchev.org/ |
Edited by - Nedelcho_Nedelchev on 11/02/2008 12:53:07 |
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
Andrey_Kurtenkov
Bulgaria
578 Posts |
Posted - 11/03/2008 : 16:41:54
|
Видяхте ли това: http://www.pueron.org/pueron/news/nephrologia.pdf Особено значимо събитие за мен е статията на Веселин Ненов - чудесно е, че я има на английски - аз лично ще направя всичко възможно, за да може колкото се може повече хора по света да разберат какво означава да си именит учен в България - да - това значи, че си прикрепвал името си до авторите в чужди списания (или поне си подкрепял израстването в йерархията на такива хора) - това изглежда е широко разпространена практика сред титаните на българската нАука и крайно време беше да се заговори за това открито - с конкретни данни - така както е направено това от д-р Ненов; поздравления и благодарности и за него, и за този, който е изпратил материала до ИРИОН, и - най-вече - за редакцията на списанието - да се решат да пуснат такава статия е, мисля, доста неразумна постъпка от тяхна страна - най-малкото сега рецензентите ще спрат "да признават" статиите от списанието за научни. Всъщност, аз не съм съвсем сигурен дали това е точно плагиатство - но при всички случаи е страшно грозно. Българският данъкоплатец е голям льольо, щом продължава да финансира сладкото живуркане на хора, които просто вмъкват името си сред авторите на статия в чуждо списание - и по този начин трупат импакт-фактор. |
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
flatwood
54 Posts |
Posted - 11/04/2008 : 00:36:50
|
. |
Edited by - flatwood on 11/04/2008 00:38:25 |
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
Andrey_Kurtenkov
Bulgaria
578 Posts |
Posted - 12/11/2008 : 11:51:30
|
Понеже с pdf-файлове не е много удобно да се работи - ето ви текста на Веселин Ненов в по-удобна за цитиране форма - разпращайте го, популяризирайте го - това трябва да се прочете от колкото се може повече хора по целия свят:
Actual Nephrology, 8 (2(28)): 14-36, October, 2008. How to achieve a scientific career using falsifications? D-r Vesselin Nenov Multiprofile Hospital for Active Treatment, Devnya Today the problems of Bulgarian science receive special attention. On March 24, 2008 in Plovdiv a conference devoted on the causes for stagnation of Bulgarian science was organized. The Bulgarian prime-minister Stanishev declared in front of media that “.the procedure at the Higher Attestation Commission (HAC) is nontransparent, and this is an obstacle in front of the development of Bulgarian science..”. This conclusion has been motivated by a report called “green book” written with participation of the European Commission, in which various problems of the scientific development in the European Union, and in particular in Bulgaria, have been criticized. The president of the presidium of the Higher Attestation Commission at the cabinet has proposed a new version of the law for scientific degrees and scientific titles, which must solve the problems of Bulgarian science. For those unacquainted with the procedure, the scientific degrees and titles such as “associated professor” and “full professor” are awarded through contests, which are announced by the universities but are carried out y HAC, which is appointed by and directly subordinated to the cabinet. The contest passes through three stages: voting at a specialized scientific council, election at a higher standing scientific commission and approval by the presidium of HAC. My opinion I think that moral and ethical norms must be observed, and there must be respect for the original scientific discoveries, there must be awards, recognition by society, material stimulation. Such kind of attitude is always rewarded; let us take developed countries as an example, where scientific progress is a way of achieving economical growth and prosperity of the society. On the contrary, lack of moral has negative effect. In Bulgaria, unfortunately, the leadership is often given to impostors, to those mediocre, arrogant, unscrupulous and careerists. To those who now start their scientific career I decided to offer my personal experience in the form of recommendations: Basic rules to follow if you want to succeed First, do not waste any efforts to achieve international recognition by publishing your scientific achievements in prestigious international journals. This takes a lot of time, labor at the farm field, sacrifices, while talent is required too. Not everybody has talent. Besides, international recognition is not considered as an achievement in Bulgaria, and does not improve you competitiveness. If you would like to beat your competitor in the contest, the easiest way would be to “print” some twenty false publications in international journals having impact factor, by inserting your name among the coauthors. Such is the case for example with the current chief of the university clinic of nephrology and dialysis at the university hospital “Sveta Marina” in Varna, associate professor Valentin Ikonomov, who in the late 90-ies at a contest for an associate professorship made 16 photocopies of scientific papers in prestigious international journals, and inserted his name and sometimes also the name of his wife among the coauthors, using the method of photocopying (see pages 23-31). You must not worry that you may get caught! Fact is that today Valentin Ikonomov is the chief of one of the most prestigious nephrology clinics in Bulgaria! Every once in a while I meet someone I know and if we touch the subject, they ask me: “But did they not dismiss those allegations against him?”. Well, in fact many people do not know the truth. Ikonomov’s falsifications were discovered by his competitor who sent a report to the presidium of HAC. Two of the alleged as being coauthors scientists from western Europe wrote letters, in which any co authorship of Ikonomov was absolutely refuted (see pages 29-31). Ikonomov himself declared that he did not know how it happened that his name was omitted from the list of authors in those papers under question (see page 32) in his explanation to HAC, this way admitting that he was the real author of those falsifications. Here is my comment to this explanation: Can you imagine that in 16 different scientific papers in international scientific journals different teams of authors really worked together with Ikonomov, but accidentally omitted his name in their final manuscripts? Why was then Dr. Thomas Bosh from the Ludwig Maximilians Universit#228;t M#252;nchen so sure that “no other persons contributed to this paper, therefore no other authors appeared on this publication.” After all, let us for a moment assume that Ikonomov was right, but how could he then obtain photocopies of the final versions of these papers with his name on them? There is only one possibility: since he admitted that his name did not exist in the real publications, then the false photocopies must have been produced by himself and by nobody else! That Valentin Ikonomov is a falsifier of scientific papers knows the whole medical university of Varna. Three rectors in a row were personally informed, as well as the whole academic board of the university (about one hundred associated and full professors). The chief of the university hospital “Sveta Marina” was informed as well, but most importantly, two consecutive chiefs of the presidium of HAC (the former and the present) were also informed, as well as the scientific commission and specialized scientific board of HAC. A friend from Netherlands recently told me: “If somebody did something like that in Holland, he would be fired on the next day!”. But not in Bulgaria! What to do after we print the false publications? Scientific production is the least criterion that matters in the competition called scientific career in Bulgaria. Much more important is to know well the arithmetic of estimating the achievements of competitors before of the government institution HAC. For example you may take very useful information from the next contest for associate professorship, in which I was a candidate too, and competitor to the falsifier Ikonomov. Then 8 university members of my clinic wrote to the specialized board and to the scientific commission that people like him do not possess the moral qualities to be elected. To mention, the current law says that the candidate must possess moral and political qualities, before he even thinks to apply. Of course, after our letter Ikonomov did not reach the needed “more than half” votes neither in the specialized board of cardiology, pulmology, nephrology, rehabilitation, sports and military medicine, nor at the higher standing scientific commission in medicine. The specialized board issued that this candidate “was not supported to be elected”. The next commission in that case had to state whether during this vote “any substantial deviations from established criteria” for choosing the better candidate had occurred. Instead of providing such a statement required by the law, however, the scientific commission passed a vote, thus expressing its opinion, and gave a negative vote again by giving him less than half of its votes. Therefore, through its vote the scientific commission in medicine confirmed the opinion of the specialized board, which was that Ikonomov was not good to become an associated professor. Then, attention, came the decisive role of the presidium of HAC, which is a board of about 20 professors and academicians, specialists in different areas, mostly non-medical. The law says that if the presidium finds that indeed there was a deviation from established criteria, in other words if the presidium finds, that the falsifier Ikonomov was in fact a great scientists and the specialized board had voted against him unjustly, then (and only then, as mathematicians say) the presidium may resolve the problem alone. The presidium however did exactly that, by voting for him and presenting him the associate professorship. Some of my colleagues told me then: “after we wrote the letter, at least nobody may say that we did not fight...”. I decided to go on and filed a lawsuit against HAC. I attacked the election using formal arguments related to the procedure. I could do it only if I was directly affected, so it was good that I took part in that competition. Besides, to file a lawsuit I needed proof, I needed documents. For those unaware I explain that HAC does not practice to inform the candidates, even by telephone, about the progress of their contests, but they may only file a complaint within a one-week term. Well, how could they file a complaint if they are not informed that the board meeting had passed? This is exactly the lack of transparency, about which premier Stanishev was speaking when he criticized the procedures at the HAC. More importantly, even if you ask for the protocols, they will refuse explaining to you that they can only tell you about the results. I was lucky to receive the protocols of my contest as part of materials from another court trial. It appears that my case was a unique opportunity to get to the real facts, which happened by mistake. Remember about this when you read further. Thus I was able to use them to provide my arguments to the supreme administrative court (SAC), a Bulgarian law institution with a very high reputation. This court is known to be very objective, producing very precise decisions. I was happy to read the decision of the first instance in my case as well: the court decided that I was right to appeal and that HAC had violated the whole procedure of the law. In other words, the falsifier had been illegally elected, and the court ruled out his associated professorship. This was a victory of truth, dear readers! It came two years after I filed the lawsuit. Until this decision was announced Ikonomov was only head of the nephrology ward in our clinic. Two days after the court’s decision he was appointed to become the chief of the university clinic of nephrology of the university hospital “Sveta Marina” in Varna. At the same time, feeling strongly affected by the decision of the court, he decided to appeal and hired not one, but two layers. Nine months later, in December 2006, the supreme administrative court, this time in a five-member jury, surprisingly announced an opposite decision by declaring that the falsifier Ikonomov was rightfully elected as an associate professor. Let us remind ourselves about the credentials of this court... Let us also remind ourselves that the European Commission recently addressed its most serious criticisms specifically towards the law system in Bulgaria. And what were the arguments? In fact the court found that the presidium of HAC, when deciding to resolve alone the problem, had “implicitly” established that there was a deviation from the established criteria, meaning that the specialized scientific board had undeservedly rejected his brilliant application. This was the exact phrase used by the court, for those who wonder, “implicitly” in Bulgarian means by self understanding. This self understanding was necessary, because in the documents that I had presented, the decisions and protocols of HAC, there was no hint that the presidium of HAC had found such deviation from the established criteria. In addition, the court had forgotten completely about that mathematical term: “then and only then” when the scientific commission provides an opinion that a deviation has occurred, may the presidium resolve the problem alone. But the position of the commission was negative towards Ikonomov, as I mentioned above. This means that the arithmetic used by HAC, as well as by the court, was equally distorted. What is the message? Learn this strange arithmetic. The rules of the game must be known in advance. Find yourself external support! It is very important that you find someone to stand up in critical moments and speak in you favor. For example the chair of the specialized scientific board stood up during the discussion about the qualities of the falsifier Ikonomov and said that “we must not take into account previous contests” when he participated with falsified publications. What a proud position of a professor who was chair of the scientific board! What a man of principles, don’t you agree? Ikonomov may have lied before, but not this time. “Now everything has been checked”, proudly announced one of the two reviewers who gave a brilliant positive review about the qualities of this candidate. The same review gave also the other retired nephrologists as the second reviewer. Well, how could you not vote for him after such reviews? But the specialized scientific board did not believe these reviewers, as mentioned above. How could they ever believe them after the previous contest, when he had participated in front of the same scientific board? The members then had to consider the protest of his competitor who was claiming that Ikonomov had falsified other people’s scientific papers. The board decided then that one of its members should go out of the room to check MEDLINE through internet and see whether those papers belong to him. The result was stunning. Ikonomov was not among the coauthors. “Those from Varna cannot be trusted.” – said someone of the members. You may say: well, but who allowed him ever to participate in a later contest? I can tell you right away: a reference from the immediate supervisor is required, as well as from the rector of the medical university and, of course, the government commission HAC must approve his application. Despite all references, however, things were going bad, as I mentioned, and therefore heavy artillery had to be employed before the presidium of HAC. A letter of appeal was addressed to HAC by the president of the Bulgarian scientific society of nephrology himself at that time, professor Zdravko Kiryakov. Don’t you believe? Here are pieces of this letter (registry number 426 / 12.10.2003 of HAC), which helped the falsifier Ikonomov get the associate professorship (the grammar errors are from the original): “..Since several years there is a tendency for deliberate bleeding of the academic and scientificallyinvestigative nephrology of Bulgaria..”; “..Since several years every contest for habilitation of nephrologists goes with difficulty and endless complications, and frequently completes with without selection for the posts despite the fact that the candidates are with high scientific metric parameters, according to the established criteria by HAC..” – this is about the former two contests, when Ikonomov applied using 16 falsified papers in international journals with high impact factor, inserting his name among the coauthors by means of photocopying; “At the bottom of this situation are the constant actions behind the scene of some already former colleagues, who interfere with all means against giving way to young scientists, especially those who showed good scientific professional qualities.” – this is about professor Dimitar Nenov who asked the academic board of the medical university of Varna on 02.10.2000 to fire Ikonomov for the falsifications that he made. The academic board appointed an expertise, which confirmed his falsifications (see pages 33-36); “..As president of the Bulgarian scientific society of nephrology, haemodialysis and transplantation consider the attempts of the colleagues from Varna to interfere with electing Ikonomov as associated professor at the free post in the medical university of Varna as highly unethical.” – this is about eight of the total of ten university members of the clinic of nephrology in Varna, who wrote a letter to HAC expressing our opinion that the falsifier Ikonomov should not be elected for associate professor because he is a falsifier of scientific papers. Rattle the saber to frighten the defense! Soon before the fateful sitting of the presidium of HAC, when he was given the associate professorship, the falsifier Ikonomov filed a criminal lawsuit of private character (number 5588 / 2003 at the Sofia Regional Court) against his eight colleagues who wrote that he was a falsifier. We had slandered him and he suffered stress and damage because of that. Thank God that he did not ask to put us directly in jail, can you imagine? The mere fact of filing his lawsuit must have influenced the commission, which had to decide whether to elect him as associated professor. Later after getting the title, without letting anyone know about it, Ikonomov withdrew his lawsuit against us in January, 2005. What a noble decision of his! We must be happy that he spared us, poor we, he could have ruined us, what would we do? And from where could we find the money to pay for his damages? The regional court in Varna informed me much later in November the same year. When I asked for my 150 levs for legal expenses the same court rigorously ruled that I did not need any legal defense. But how could I ever know if the court had not informed me about the cancellation of this lawsuit? So I filed a new lawsuit against the regional court, which I won. I did not use the help of a layer in this case. That is why I am telling you that I have accumulated legal experience. 150 levs were taken from the falsifier’s salary and transferred to my account. “Shame on him!” he said to one of my colleagues, “I could not receive my whole salary because of him!”. Do not ask for your rights! I will not tell you what happened afterwards. There are cases worse than mine. Here is a story about a talented surgeon from Varna who was fired from his clinic during the communist times. I do not know the exact reasons, but I know that he was a good surgeon. Do you know how difficult it is to become a good surgeon? One whole human life is needed. After he got fired, a ward maid accidentally met him while he was carrying buckets with cement at a construction site. When he saw her, he said to her: “Nevjana, please do not tell anyone that you saw me here?”, and he cried. This is a real story, I did not make it up! Neither the other things that I told you about! Conclusion I think that the case of the falsifier Ikonomov is very indicative. You do not need to search for any other problems of Bulgarian science. The problems are obvious. They are also serious. But how could these problems be resolved? I think that nothing can be achieved without moral. Such crooks as Ikonomov must leave Bulgarian science. Only this way could the moral be restored and could we try to build something over the devastation. There is a post communist devastation now in Bulgarian science. Even today there still exists that text in the law for scientific degrees and scientific titles that says that the candidate must possess political qualities, meaning that he must be a member of the communist party who has deserved to be promoted politically. There is also another point to be made. What do you think could be the moral of the rector of the Medical University of Varna, who does not care about the problem with the falsifier Ikonomov? And what a university can be such a university, where a falsifier is the chief of a university clinic? How could then his colleagues, students, fellows and residents be inspired about their own personal career developments? And last but not least: what do you think about the institution HAC, which covered the case of the falsifier Ikonomov? Does the problem lie in the law or in the people who must follow it? Could such individuals determine the future of Bulgarian science? Is there place for such individuals in the creation of modern united Europe? And is it not exactly the problem with the moral that forced one million young Bulgarians to leave their country forever? I think that the answers to all these rhetorical questions must be received soon. Many people in Bulgaria are eagerly waiting for these answers, believe me. |
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
moderator
Bulgaria
2231 Posts |
Posted - 12/12/2008 : 06:59:05
|
От сайта на проф. Лазарин Лазаров:
ПРОФЕСОР-ПЛАГИАТ СТАНА РЕКТОР НА МУ-ПЛЕВЕН
Неотдавна бе публикувана първата световна база-данни за научно плагиатство – на ‘D#233;j#224; Vu’, съставена с финансовата подкрепа на Националния здравен институт на САЩ. В нея са събрани публикации в областта на медицинските науки, които представляват дубликати (почти буквално преписани) на по-ранни публикации от други автори. http://spore. swmed.edu/ dejavu/ http://spore. swmed.edu/ dejavu/duplicate / Bulgariansciencepro blems веднага съобщи, че в базата-данни са влезли доста преписани публикации на български учени-медици
http://tech. groups.yahoo. com/group/ bulgarianscience problems/ message/3354 http://tech. groups.yahoo. com/group/ bulgarianscience problems/ message/3355
ВАК, комисията по етика на СУБ, ръководствата на медицинските университети бяха алармирани.
Нищо не последва. По всичко личи, че изнесените случаи не са разглеждани в съответните институции, че засегнатите автори съсвсем не се чувстват засрамени и че съответните научни колегии не обръщат внимание на това злепоставяне. Типично за тоталната корупция в България, засегнала и науката, изобличените нахално се правят че нищо не е станало и не получават никакви санкции.
Тези хора излагат не само себе си, но и българската наука.
Измежду изнесените случаи беше и една статия на плевенския професор Григор Гочев в сп. ‘Акушерство и Гинекология’, в съавторство с Н. Хинкова, С. Томов и Ч. Цветков, представляваща почти буквален препис на статия от други автори, излязла няколко години преди това в американско списание. Днес медиите съобщиха че този човек бил избран за ректор на Плевенския медицински университет!
http://news. ibox.bg/news/ id_1811133699
Академичната общност на Висшето учебно заведение дала „висока оценка за извършената под ръководството на професор Горчев успешна учебна, научна, медицинска и стопанска дейност”.
Поздравления! Дерзайте по същия начин учени от Плевен! Да видим до къде ще докарате българската наука.
Случаи на плагиатство стават навсякъде по света, но само в България плагиатите ги хвалят и избират за ректори!
Представяме за сравнение резюмете на двете статии: Оригинална статия Title Universal application of intraoperative lymphatic mapping and sentinel lymphadenectomy in solid neoplasms
Astract Regional lymph node involvement is the most important prognostic indicator in patients with solid tumors. Conventional lymph node dissection has not been shown to affect survival and is often associated with considerable morbidity. Intraoperative lymphatic mapping and sentinel lymph node dissection were therefore designed as a minimally invasive alternative to routine elective lymph node dissection in patients with primary cutaneous melanoma. This study examined whether introperative lymphatic mapping and sentinel lymph node dissection were accurate in staging patients with other solid malignancies.
Author(s) Bilchik, A J;Giuliano, A;Essner, R;Bostick, P;Kelemen, P;Foshag, L J;Sostrin, S;Turner, R R;Morton, D L
Journal Cancer J Sci Am
Date Nov-Dec-1998
Links Medline : 9853133; Deja vu: 903
Преписана статия Title Intraoperative lymphatic mapping and sentinel lymph node dissection in cervical uterine cancer
Astract Regional lymph node involvement is the most important prognostic indicator in patients with solid tumors. Conventional lymph node dissection has not been shown to affect survical and is often associated with considerable morbidity. Intraoperative lymphatic mapping and sentinel lymph node dissection were therefore designed as a minimally invesive alternative to routine elective lymph node dissection in patients with primary cutaneous melanoma. This study examined whether intraoperative lympatic mapping and sentinel lymph node dissection were accurate in staging patients with cervical cancer
Author(s) Gorchev, G;Khinkova, N;Tomov, S;Tsvetkov, Ch
Journal Akush Ginekol (Sofiia)
Date 2005
Links Medline : 15853020; Deja vu: 904 --------------
Всякакви коментари са излишни. Ето кави ВУЗ-ове и какви ректори има в България! проф. Лазарин Лазаров bulgarianscienceproblems
|
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
Vessilin_Nenov
Bulgaria
3 Posts |
Posted - 01/17/2009 : 21:15:03
|
Благодаря, г-н Куртенков, че оценявате усилията ми.
Аз не мисля, че списанието ще загуби от моята статия, напротив, даже и в научните списания с най-висока репутация темата за плагиатството неотменно присъства. Вярно е, че в нашия вариант изглежда много по-грозно, но какво да направим, с такава действителност сме обградени. А иначе случаят, който аз описах, е не само плагиатство (плагиатство е да представиш чужда творба за своя), но и фалшификация (създаване на документ с невярно съдържание - с цел да бъдат заблудени в случая държавни институции), както и подигравка с цялата българска научна общественост. Последното е според мен най-сериозният проблем. Всички виновни за този скандал трябва да си понесат последствията! За да има бъдеще за българите в България!
Веселин Ненов |
Edited by - Vessilin_Nenov on 01/17/2009 21:20:29 |
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
kkabakciev
Bulgaria
616 Posts |
Posted - 01/18/2009 : 09:55:53
|
Разбира се, че плагиатството е нещо отвратително, и то трябва да се преследва и наказва с цялата строгост на закона.
За плагиатство обаче рядко се говори, въпреки че случаите не са толкова редки, но аз бих попитал следното. Защо още по-рядко се говори - и дори почти никак не се говори - за всичките ония комунистически профани, които изляха тонове мастило в подкрепа на варварската комунистическа система, а до ден-днешен не е направен дори и един опит да им бъде потърсена съответната отговорност и да бъдат разкарани от академичната област! Не броя закона "Панев", защото той беше съвсем незначителен опит в тая насока.
Геронто-комуно-профаните са тук. Те продължават да "преподават" и да "извършват научни изследвания". А ние добре знаем на какво "преподаване" и на какви "научни изследвания" са способни! От специалисти по планова икономика за една нощ се превърнаха в експерти по пазарно стопанство. Научавам, че в така наречения Институт за философски изследвания имало секция "Теология", която преди е била секция ... "Атеизъм"! Представяте ли си? И представяте ли си каква "наука" се прави там?
Красимир Кабакчиев, дфн |
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
Nedelcho_Nedelchev
Bulgaria
9 Posts |
Posted - 03/12/2009 : 11:30:24
|
Конфликтът на интереси като „втора ръка” в науката и образованието ни?
Днес ще се разглеждат законопроекти за конфликта на интереси. Вероятно ще бъдет обсъдени доста сфери, които засягат различни слоеве от гражданите на страната ни, разделени на различни групи. Сигурно е, че едва ли някой ще обърне внимание за съществуването на конфликти на интереси в науката и образованието, свързани с развитието на научния потенциал на страната ни и на науката. По сега действащите нормативни изисквания с позовавания на Закони и Правилници се броят например забелязани цитирания, и колкото са повече, толкова по-високо се оценява цитираният автор. А тези цитирания може да са най-критични и да показват пълната несъстоятелност на цитирания-критикуван автор по дадени въпроси. Подобни случаи не са малко. Тъкмо обратното. Но от предвиденото посочване на цитирания той получава ореола на всепризнат и интересен с научните си постижения автор. Критиката към подобен автор може да е за плагиатство. Процедурата за установяването на плагиатството като явление Н.Р. България и в Р. България е неясна и позволява на плагиата да израства и заема водещи позиции в организацията на науката и образованието. От този момент нататък, попаднал в Университет, Комитет, или институции на ВАК, подобен безценен за бюрокрацията кандидат продължава плагиатските си прояви и едновременно с това му е възложено от държавните системи, които са го издигали, да оценява развитието на научния потенциал на страната ни. Обектът на конфликт на интереси не само плагиатства, т.е. краде научни постижения на другите, но и започва да подменя и дори да съставя документи с невярно съдържание, които пряко влияят върху развитието на опонентите му. Съдилищата в България до сега, към 12. ІІІ. 2009 г. не реагират на „Конфликт на интереси”, уличените в подобни конфликти по нормите на ЕС очакват „мек” Закон у нас и отлагат дела, ангажираните с институциите на науката и образованието на държавно ниво заявяват, че това не ги засяга, и че вероятно става дума за научни спорове, или ако има плагиатство, то трябва да се потърси съдебната система. Самата съдебна система се заканва да се реформира, защото не била в готовност по определени нъпроси… и т.н. Ще видим, дали Законът за конфликт на интереси ще засяга науката и образованието ни. Защото ако не ги засяга, отново управляващите ще разчитат на пословичното си компрадорство /посредничество/ на остарели знания „втора ръка”, и технологии „втора ръка”, и обещания да се развиваме, като поне покажем желание за това, и първа ръка имоти и техники на обещаващите поправителни желания! А конфликтът на интереси ще остане поредното мероприятие като демонстрирано желание. Въпросът за плагиатството и свързан с него конфликт на интереси съм поставял вече и пряко към председателя на ВАК във форума на ИРИОН. Вече твърде отдавна, и с обещание, да представя познати във ВАК материали, които да не изискват продължително обмисляне! Те са обмисляни вече твърде отдавна между ВАК-МС и Президентството! Не ми е известен отговор, дори „втора ръка”! Какво става, може би образованието и науката ни са „чисти” от подобни явления? Или не искат да навлизат в толкова отговорна материя. Тя обаче е общочовешка и членството ни в Европейския съюз ни задължава на навлизаме в материи, които всъщност са начин за защита на човешки права!
----------------------------- http://nedelchev.org/ |
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
moderator
Bulgaria
2231 Posts |
Posted - 02/11/2010 : 13:41:41
|
Плагиатство поставя под въпрос легитимността на ректора на Красьо Черния Държавата е безсилна да се намеси в казуса с Величко Адамов Мартина Бозукова 11 Февруари 2010 http://www.mediapool.bg/show/?storyid=161794&srcpos=4 Ректорът на Стопанската академия в Свищов доц. Величко Адамов, нашумял като научен ръководител и бизнес-партньор на лобиста с ланците Красьо Черния, оглавява необезпокоявано ВУЗ-а, въпреки че е доказан плагиат. Макар това да е установено от Научната комисия по икономическите науки към Висшата атестационна комисия (ВАК), Адамов продължава незаконно и необезпокоявано да заема научна длъжност, а заради автономията на университетите държавата се оказва с "вързани ръце". Сдружението "За европейско качество във висшето образование и борба с неакадемичните практики и плагиатството" разпространи материали, от които е видно, че Величко Адамов е плагиатствал. Те представят сравнения между дисертационния труд на Адамов от 1999 година и оригинала, писан още през 1974 година от французина Жорж Депаленс.
Дисертационният труд на Адамов е озаглавен "Оптимизиране на дългосрочните капитали в индустриалната фирма". Тогава обаче Висшата атестационна комисия (ВАК) отхвърля дисертацията му с мотива, че собственият му принос е твърде малък и в голяма степен е ползвал чужди произведения без да ги цитира. Адамов обжалва пред по-висша инстанция, но тя прави същата констатация. Бъдещият ректор не стига обаче докрай и не обжалва решението пред върховния орган – президиума на ВАК.
Така в регистъра на ВАК Адамов фигурира само като кандидат на науките от 1979 година и доцент от 1988 година.
Запознати със случая твърдят, че книгата на Депаланс е изчезнала мистериозно от университетската библиотека и Френския културен център, след като Адемов бил разконспириран от ВАК.
От сдружението поставят въпроса как, след като в академичните среди отдавна е известно, че Адамов е плагиат, той е станал ректор на Стопанската академия и настояват за намеса на държавата в лицето на министъра на образованието Сергей Игнатов.
Според Закона за висшето образование членовете на академичния състав трябва да бъдат освободени от длъжности при доказано по установения ред плагиатство в научните трудове.
Самият Игнатов е коментирал по време на парламентарен контрол казуса и от отговора му става ясно, че е с "вързани ръце". По закон висшите училища са автономни и в Закона за висшето образование липсва установен пряк механизъм, по който министърът на образованието може да повлияе върху отстраняването на ректора на висшето училище.
Съгласно чл. 35 от Закона за висшето образование, ректорът може да бъде отзован преди изтичане на мандата му единствено и само с решение на органа, който го е избрал, тоест на общото събрание, след установяване на извършеното нарушение по безспорен начин и обсъждане на неговата тежест.
Така въпреки доказаното плагиатство съдбата на ректора зависи от колегите му в Свищовската академия, където Адамов е на особена почит.
Прокуратурата вече проверява дейността на Свищовската академия, след като стана ясно, че лобистът с ланците Красьо Черния и ректора на академията са въртели общ бизнес, а преподаватели изнесоха данни за феодализъм и безобразия във висшето училище.
|
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
Manoilov
Bulgaria
17 Posts |
Posted - 11/14/2010 : 20:15:27
|
По едното от делата имаше експертиза и бе потвърдено плагиатството на колектив, под ръководството на доц. Йоана Русева. Колегите просто имат авторски претенции към модел от демонстрационните програми на MATLAB. За него се споменава в материала "Пази боже сляпо да прогледа". И понеже непрекъснато ме обвиняват, че съм бил отправял "необосновани" обвинения, експертизата е публикувана на сайта на ИРИОН:
12.11.2010 г. Ивайло Тодоров, Съдебна компютърно-техническа експертиза, Русенски районен съд, Вх.№ 48662/29.09.20101 г.,
Така може да обосновем още едно от обвиненията :).
Да видим дали някой от колектива-плагиат ще бъде освободен според ЗВО: Чл. 58. (1) Членовете на академичния състав се освобождават от длъжност със заповед на ректора: 4. при доказано по установения ред плагиатство в научните трудове; |
Edited by - Manoilov on 11/15/2010 07:54:39 |
![Go to Top of Page Go to Top of Page](icon_go_up.gif) |
|
Topic ![Next Topic Next Topic](icon_go_right.gif) |
|
|
|